AR3324.
Nu.
GF3O01.
Nu
BN6133.
Doamne, urăsc să vânez hoții de mașini.
Adică, cui îi pasă?
Adică, cine se zbate?
Ar trebui să porți o șapcă. Te arde soarele.
Sunt talentat.
Nu ajungem nicăieri.
Ar trebui să bem ceva.
Ar trebui?
Cum a fost în vacanță?
OK.
Ai făcut ceva deosebit?
Se întâmpla niște lucruri.
Ce fel de lucruri?
Personale, cred.
Lucrurile au început să deranjeze.
Nu știu. La muncă... munca de poliție.
Nu-mi spune că ai furat mașini.
Câteodată una poate arunca în aer pe cealaltă, deși, nu poate?
știi, sentimente, munca.
Nu te mai pot lăsa să ai timp liber.
Astea- s lucruri personale? Adică, tragem tare.
Nu am nevoie de timp liber.
Doamne, sunt eu. Îmi pare rău Kalle, am terminat.
Cred... cred că mai stau puțin.
Da, sigur.
- Te simți bine? - E în regulă.
Ne vedem mâine.
Cred că am ațipit la volan. N-am mai făcut asta.
Poate ai nevoie de o vacanță.
Cum a fost weekend-ul? De ce nu pleci undeva?
știi - familia.
Deci, nimic despre proprietarul vasului?
Tot încerc să aflu ce se întâmplă,
dar nimeni nu-mi spune nimic.
Te asigur, facem tot ce putem, dar trebuie să ai răbdare.
Nu puteți continua să mă aburiți.
Nimeni nu va aburește, d-na. Hillstrom.
Nu aveți de ce să vă îngrijorați.
- Credeți-mă, vă rog. - Asta e tot ce pot face - să te cred.
Imediat ce apar descoperiri, vă sigur,
veți fi prima persoană...
Deci, ultima dată și-a văzut fata și pe astea în ajunul sărbătorii Miezului verii.
Toate au mers la picnic împreună, se pare.
A primit prima dintre aceste vederi la vreo două zile de la Hamburg
de la fata ei, spunându-i
că s-au decis deodată să străbată Europa dintr-o toană.
Se pare că au mai făcut-o și înainte.
Apoi două săptămâni mai târziu, o vedere de la Paris,
și apoi o treia de la Viena.
și care-i problema ei?
Presupun că e scrisul ficei sale.
Da. A spus că seamna cu al ei, dar apoi a spus că nu e sigură.
Cred că-i problema ei.
Nu prea avem ce face, nu?
Anunță-mă dacă mai sare pe tine.
Hei, masa.
E minunată.
Tată, o urăști.
Nu pot să te mai țin pe dieta asta dezgustătoare.
Nu-i chiar așa de rea, nu-i așa?
De aia ești așa de obosit - mâncare proastă.
Nu sunt mereu obosit, sunt ocupat. Deci ce e asta?
Salată de vlăstari de fasole. E plină de proteine.
Mănânc-o.
Nu, e prea devreme.
Transmite-i mamei dragostea mea, vrei?
Stai cu ei?
Nu, dorm pe o bancă, după colț.
Bineînțeles că stau cu ei.
Mami... e fericită acum.
Cred că trebuie să fim cu toții adulți în problema asta.
- Grozav. - Ținem legătura, da?
E vorba doar de câteva zile. Ne vedem când mă întorc, ok?
La revedere.
" Mănâncă-mă sau mori ".
Poate.
Dar nu spui ca Lisa a scris vederile.
Nu, nu. Tot ce spun, cred, e că e un scris comun,
nu-i așa, pentru copii de vârsta asta.
Ușor de falsificat.
Svedberg venea de obicei până acum, nu?
Sună-l,
și cred că ar trebui să vorbim cu ceilalți părinți.
Doar o dublă verificare.
E o mamă cam nervoasă, Eva Hillstrom, mereu agitată și îngrijorata.
Au mai lipsit așa înainte?
Sigur, sunt prieteni, sunt tineri.
Totdeauna fac nebunii în vacanța de vară. Nu face toată lumea la fel?
Dar nu aveți vederi de la fiica dvs.?
Glumiți.
E destul de greu s-o facem pe Lena să vorbească cu noi, nu mai contează vederile
Deci nu sunteți îngrijorată?
Nu am fost până nu ați început să întrebați din nou.
Am crezut că am aranjat asta cu celălalt tip.
Care tip?
- Kalle Svedberg. - Da, așa se numește.
- Când a fost asta? - Cândva săptămâna trecută.
Ce altceva v-a întrebat celălalt detectiv?
A vrut să știe ce au făcut fiul meu și prietenii lui de sărbătoare,
unde au fost, dacă le-am știut planurile.
Ce se întâmplă?
Nimic, doar rutină.
Îmi tot răspunde robotul.
Pentru dimineața asta,
nu e nicio mențiune a vreunei întâlniri cu Eva Hillstrom
sau... cu oricare dintre părinți.
Trebuia să aducem berbecul.
În caz că trebuie să spargem usa.
N-am mai fost aici înainte. Tu ai mai fost?
Nu.
Trebuie să intrăm.
Aș putea s-o lovesc. Vrei să o lovesc?
Kalle?
Hei.
Isuse!
Spune-le să pună toate unitățile în alertă roșie.
Haide.
Patul e făcut.
Cred că a... stat acolo toată noaptea.
A fost un foc de pistol. Probabil de la trei metri.
- Timpul? - Cred că ai dreptate. Ieri.
Locul e plin de tipărituri. Nu prea multe ca să continuăm.
Niciun semn de spargere. Nimic deranjat.
Cearceafuri apretate.
E semnifictiv?
Doar mă face incredibil de trist. Nu știu de ce.
M-am gândit că poate-i datorăm lui Svedberg, Kalle,
un moment de reculegere.
Unul dintre ai noștri. Unul din familie.
Da?
Am găsit o rudă, o verișoară - Ylva Brink.
Este moașă la spital.
Kalle a fost... a fost într-adevăr... un bun coleg.
Trebuie să fie foarte dificil pentru tine.
Kalle a spus mereu că i-ai fost cel mai bun prieten.
Da?
Avea legătură cu vreun caz?
Nu suntem încă siguri.
știu că e greu, dar când ai...
când ai avut ultimele vești de la Kalle?
M-a sunat duminica trecută.
și cum ți s-a părut?
Obosit.
A spus că a muncit mult.
Muncă suplimentară? Tocmai a fost în vacanță, nu-i așa?
Părea foarte stresat.
Când spui că a început asta, stresul ăsta?
Cam atunci când a plecat în vacanță.
Aș spune, că după ajunul sărbătorii.
- Ești gata? - Vin.
Îmi pare rău.
A existat cineva în viața lui Kalle?
Adică o femeie? Nu, după știința mea.
E mai probabil să fi discutat cu tine despre astfel de lucruri.
Cu cine ar mai fi putut vorbi, alți prieteni?
Mai este un văr, din partea tatălui său.
Profesor la universitatea din Copenhaga.
Sture Bjorkland.
Are o casă, undeva lângă Hedeskoga.
Vorbeau împreună?
Da, l-a menționat.
Tu ești acela.
Mulțumesc.
Am crezut că ai plecat acasă.
Cum ne descurcăm?
N-am avut prea mult noroc cu vecinii.
Nimeni nu a auzit vreun zgomot, nicio împușcătură.
Svedberg nu prea s-a distrat. Se păstra pentru sine.
Care-i cel mai bun prieten al tău?
Prietenul meu?
Cum adică, cel mai bun dintre cei buni?
Mă... gândeam la soțul meu.
Dar... nu mai sunt sigură.
De ce?
Am băut ceva cu Svedberg, cu Kalle,
alaltăieri.
Am băut amândoi.
Ar trebui să te duci acasă, Kurt.
Nu mai putem face nimic pentru el în noaptea asta.
Noapte bună.
D-le?
Cat e ceasul?
E trecut de 4. Am crezut că trebuie...
Sigur, da. Mulțumesc.
Să vă chem o mașină?
Nu, nu. O să fiu ok. Mulțumesc.
E în regulă.
Cine e?
N-am nicio idee.
Ylva Brink n-a crezut că el a avut o femeie.
Mai e ceva. Am găsit asta în casa lui Svedberg.
Astrid Hillstrom, cea cu mama isterică, asta-i ea.
Bănuiesc că sunt copii dispăruți în această fotografie.
Am sunat-o pe mamă.
- De ce nu-mi spune nimeni nimic? - Adu-i d-nei Hillstrom o cafea.
Nu mă mai patrona. Îmi vreau fata.
Vă rog luați loc, d-na Hillstrom.
Vă mulțumesc că ați venit.
Uitați-vă la asta, vă rog.
Ați mai văzut-o?
Da, am originalul aici.
Celălalt detectiv a făcut o copie.
Când a fost făcută?
Anul trecut, de ziua lui Martin. Am spus toate astea celuilalt.
Sunt și ceilalți copii în ea?
Da.
Martin, Lena, fiica mea Astrid.
De ce sunt îmbrăcați așa?
Aveau aceste petreceri secrete. Am trecut prin toate astea.
- Cine-i a patra fată? - Asta-i Isa Edengren.
Trebuia să plece cu ei de sărbătoare, dar s-a îmbolnăvit.
- Ați vorbit cu ea? - Da.
- A primit vederi de la ei? - Nu cred.
Nu crede că e ciudat că n-a primit vești de la ei?
De ce mă întrebi pe mine? Sigur că e ciudat.
Asta spun într-una. Nu mă ascultă nimeni.
Nici măcar celălalt detectiv. Deși știa că ceva nu e în regulă.
O cunoașteți pe femeia asta?
Nu. Cine e?
Ceva s-a întâmplat, așa-i? știți ceva.
Unde sunt? Unde mi-e copilul?
știi ca Svedberg să fi mințit vreodată?
Nu, totdeauna am crezut că ai primit ce ai văzut
Tot nu răspunde nimeni la casa fetei.
Vrei să mă duc acolo?
O să verific celălalt văr al lui Svedberg. O să verific și casa fetei.
Declarăm copiii dispăruți?
Nu încă.
- Tu ești Wallander? - Detectiv Inspector...
Crezi că ăsta-i un mod potrivit să afli despre moartea vărului tău?
Nu, nu este. Îmi pare rău. N-am știut de tine până în noaptea trecută.
Ce vrei?
Trebuie să-ți pun câteva întrebări despre Kalle. Putem intra?
Trebuie să mă încălzesc.
Bărbații de vârsta noastră trebuie să fie atenți la creșterea acidului lactic
așa cum sunt sigur că știi.
Uite, trebuie să fiu la Copenhaga în două ore.
Bineînțeles.
Spune-mi doar când l-ai văzut ultima oară pe Kalle.
Acum câteva săptămâni.
Am fost la Scotland cu prietenii.
Kalle s-a dus să stea acasă, ca de obicei.
E singura dată când ne-am văzut. Când am plecat, nu se întorsese.
- Trăia în casa ta? - Când eram plecat.
Înțelegerea ne convenea amândorura.
- De când face asta? - De zece ani încoace.
Ai avut atunci impresia că era stresat?
Stresat?
Era la fel de stresat ca cineva s-a culcat de curând cu o femeie.
- Nu știai nici asta? - Nu.
Nu pari că știi prea multe despre Kalle.
- Cât timp ai lucrat cu el? - Nu...
- Ești polițist. Ar fi trebuit să... - Sigur, asta mi-e slujba.
Dacă-mi răspunzi la întrebări, o să terminăm.
Stăteau aici când eram plecat. A făcut-o și cu altele.
Cred că-i plăcea să le impresioneze cu locul ăsta.
Era ca o pauză pentru ei. O vacanță. Complet privată, înțelegi.
Singurul vizitator aici e poștașul și așa îmi place să fie.
- Ai cunoscut-o, pe ultima? - N-am cunoscut niciuna din ele
știu că se numea Louise.
A lăsat-o să doarmă când vorbeam noi.
Louise.
Recunoști femeia asta?
Nu. Asta-i tot?
N-am găsit un pahar cu apă, se poate?
Kalle vorbea des despre tine, Inspector Wallander.
Mereu spunea că ești omul căruia i-ar încredința viața.
Am găsit ceva despre cealaltă fată?
Isa? Nu încă.
O să arunc o privire.
Pot să-l trimit pe Martinsson.
Am spus că o să arunc o privire.
Unde locuiește?
Isa?
S-o ducem înăuntru.
Cred că va fi bine. O să te țin la curent.
Scuză-mă... Ai vreo...
N-ai cumva niște mărunt pentru automat?
O să fiu mort în trei săptămâni.
Ce să fac cu banii?
Diabetic?
Nu pot crede asta. Am diabet?
Nu e grav. Tipul 2.
Ai grijă mai mult de tine și vei fi bine.
Vorbește cu doctorul tău totuși, cât de repede poți.
Ce e cu leșinul?
- Ușurel. - Sunt bine.
Oamenii cu tipul 2
deseori dezvolta o stare numită acidoza hiperosmotica non chetonica.
HONK.(Grohait)
HONK? - Da, HONK.
Este cauzată de creșterea nivelului de zahăr la nivele foarte mari.
HONK?
Da. Asta ar trebui să-ți dea o imagine mai clară.
și sunt și informații de dietă acolo.
HONK.
Bună, sunt Kurt. Sunt polițist.
Te superi dacă...
Doar câteva minute.
Eu sunt cel care te-a găsit.
Cum te simți?
A fost aproape, știi.
Am umblat ceva ca să te aducem aici.
Uite... sunt sigur că te simți
furioasă sau stupidă sau mizerabil sau ușurată,
sau toate la un loc, sau...
Te uiți prea mult la televizor.
Unii urăsc gemul, alții urăsc fotbalul.
Eu urăsc să trăiesc. Nu e așa mare chestie.
Este, pentru părinții tăi.
Crezi?
Da.
Da, cred.
Îmi pare rău, trebuie să-ți pun niște întrebări.
De asta am fost la tine acasă.
- Deja am răspuns la toate. - Când?
Celuilalt tip, Svedberg.
Ai vorbit cu el. Ce a vrut?
Ca și tine, bănuiesc.
De ce petrecem? De ce ne îmbrăcam așa?
Cine a fost acolo? Cine mai știa unde vom fi?
De ce nu am fost cu ceilalți?
știu că e mort. Împușcat, nu-i așa?
Da.
Ți-a fost prieten?
Da, mi-a fost.
Ce știi de prietenii tăi?
Crezi că au plecat, așa cum spun vederile?
Da.
- Deci nu ești îngrijorata de ei? - De ce aș fi?
Acum chiar sunt supărată pe ei.
Au plecat fără să-mi spună doar pentru că eram bolnavă, nu?
Atunci trebuie să mă duc la părinții mei în Franța
pentru că n-am nicio scuză să nu mă duc.
și atunci m-au supărat
și m-am întors în acea... casă oribilă.
O, Doamne, pleacă, vrei?
Lasă-mă singură.
E ceva cu Svedberg și copiii ăștia, ceva personal.
A vorbit cu mine, da? Am băut împreună în seara aceea.
Cred că a încercat să-mi spună ceva.
și eu...
Am sentimentul că încă încearcă să-mi spună ceva.
Cred că încearcă să vorbească cu mine.
știu că-i o prostie, dar a vrut ca eu să găsesc astea, știind c-o voi face.
A avut încredere că o s-o scot la capăt dacă se întâmplă ceva.
De ce s-ar fi deranjat?
Cred că a știut că era în pericol. Cred că a știut.
Poate fi prietena lui. Poate s-au despărțit.
- Să publicăm fotografia? - Trebuie să fac ceva.
Svedberg a vrut să găsim poza.
Bine.
Da?
Ei sunt. Nicio îndoială.
Au fost îngropați aici cu săptămâni în urmă.
N-am vrut să citești despre asta din ziare.
Îmi pare așa de rău,
dar trebuie să-ți mai punem niște întrebări, Isa.
Ai idee cine ar fi putut face asta?
Mai știa cineva despre petrecerea din acea seară?
Nu.
De ce era așa secretă?
Era vreun joc pe care-l jucați?
- Orice care s-ar fi putut sfârși... - Nu!
Ce-i cu celălalt detectiv?
- Cel pe care l-ai văzut înainte. - Cred...
Te-a mai întrebat altceva? Era ceva în legătură cu el?
Am vrut să merg acolo.
Nu se poate să fi fost Svedberg.
Dacă... dacă el i-a omorât,
de ce a fost acolo punând aceleași întrebări pe care le-am pus și noi?
A știut că ceva e în neregulă.
Ceva ce l-a făcut suspicios în legătură cu copiii ăștia.
Ceva ce a ținut pentru el.
Adică, pare că a fost ceva în toate astea
ce el nu a vrut să se afle.
Ceva din propria lui viață.
Ce știm exact despre el, în afară de muncă?
Spunea ceva.
Când am lucrat cazul raketilor drogați
cu vreo două veri în urmă,
a spus: ar trebui să te oprești din când în când
și să privești în urmă,
peste umăr, ca indienii.
Indieni?
Indieni americani. Se pricepea la ei.
Se pricepea la indieni?
- Se pare că avea carti despre ei. - și ce vom vedea?
Scuză-mă, când?
Dacă ne-am uita peste umăr ca nenorociții de indieni.
- Cineva care n-ar trebui să fie acolo. - Cristoase, ce înseamnă asta?
Nu știu, eu doar v-am spus ce a zis.
Poliția Ystad.
Când?
Mulțumesc.
A fost spitalul.
Isa Edengren a dispărut din camera ei.
I-am dat un somnifer după ce ai plecat
și am părăsit-o pentru noapte.
Trebuie să fi coborât pe scara de incendiu.
Da, dacă a plecat singură pe picioarele ei.
- Vrei să-i transmitem semnalmentele ? - Da, urgent.
- Nu poate fi departe. - Ar fi trebuit s-o păzim.
Uită-te peste umăr. Trebuie s-o găsim repede.
S-ar putea să nu fim singurii care o caută.
- Poliția! - Vecinul!
Kurt Wallander.
Erik Lundberg
Supraveghez locul.
Părinții sunt tot în Franța?
Franta? Spania? Cine știe? Au proprietăți peste tot.
și Isa locuiește în foișorul ăsta în timp ce ei sunt plecați?
Da, nu o lasă în casă.
De ce?
Au fost petreceri în trecut. S-au spart și s-au furat lucruri.
Asta-i pe insula Barnso. Au o casă acolo.
O să se facă bine, nu-i așa?
Sunt o familie de sinucigași.
Isa a mai încercat și așa a murit fratele ei.
Același polițist a cercetat și cazul băiatului.
Care polițist?
Cel care a fost ucis.
A fost aici, Svedberg.
Ce a vrut?
A întrebat doar despre petreceri,
cine vine de obicei, de unde au hainele fanteziste,
lucruri de felul ăsta.
- Când s-a întâmplat asta? - Imediat după sărbătoare.
Mulțumesc că mi-ai arătat împrejurimile.
Putem să-l sunăm pe tipul de la Norrköping, să aflăm despre casa de la Barnsö.
Svedberg ne va conduce la ea. Trebuie doar să ascultăm.
Tu ocupă-te de dosare și hîrtii. Eu o să mă ocup de lucrurile personale.
- Am făcut deja asta. - Atunci o vom face din nou, dar mai bine.
Du-te acasă dacă vrei. Asta-i între mine și Svedberg.
Nu, asta e între noi toți și Svedberg.
Poate că l-am prins din urmă.
Nu, nu. Trebuie să fie mai mult.
Fyrudden - este orașul-port pentru insula Barnsö.
Nu te poți duce acolo acum, Kurt, e un drum de 4 ore.
- Poate fi oriunde. - O s-o găsesc.
- Kurt, asta-i... - Svedberg credea că poate conta pe mine.
- N-am înțeles, n-am ascultat. Nu o să mai fac greșeala asta din nou.
Nu e vina ta.
Cei trei tineri sărbătoreau ajunul sărbătorii
într-o rezervație naturală.
Poliția nu comentează posibila legătură
dintre moartea tinerilor și a lui Kalle Svedberg cu trei zile în urmă
În orice caz, au difuzat o poză a unei femei pe care vor s-o găsească
în legătură cu crima.
Vă pot ajuta?
Wallander.
Nu am văzut-o de săptămâni.
Poate o fi plecat cu un vas de turiști, mai devreme.
Nu traversează mereu cu mine.
Vii sau nu?
Este bine, Isa?
De ce n-ar fi?
Copii din rezervația naturală, asta a fost soarta ei.
Îi știam. Au venit aici des.
Nu pot crede că cineva a putut face așa ceva.
- Altcineva a mai venit? - Numai când părinții erau plecați.
Hei!
Uite-ți insula.
Isa?
Isa, știu că ești aici.
Cum ai știut.
Tu mi-ai spus.
Punga. S-a mișcat.
Polițiști observa astfel de lucruri.
N-ai nimic de mâncare, așa-i?
Mâncarea e foarte bună.
Fata mea a încercat să-mi dea să mănânc un pic mai bine, de curând.
O să-mi arăți împrejurimile?
Bine.
Fata ta a ales, nu-i așa?
O cheamă Linda Wallander, am fost la aceeași școală.
N-am știut asta.
Cum ai fi putut? A fost cu patru ani mai mare.
Toți credem că a fost grozavă.
Totdeauna m-am simțit mică față de cineva ca ea.
Adică, total nesemnificativă.
și ea a făcut odată ce-ai făcut și tu.
Pilule.
Le-am ascuns.
și pe ea am găsit-o, tocmai la timp.
De ce?
Doamne.
De ce a încercat?
Ai fost un tată de rahat?
Da.
Da, am fost un tată de nimic.
Un tată total de rahat.
Aparent, sunt diabetic. Cât de trist e asta?
Am hiper gosmotic non cotonic ceva sau altceva.
HONK
HONK?
- Ai ceva pe nume HONK? - De fapt e ceva serios.
Da, nu e distractiv.
HONK?
Da, în regulă.
Destul.
Stai la distanță, sunt persoane ciudate cele cu HONK.
Ce se întâmplă?
Câteva telefoane în legătură cu poza Louisei Facem cercetări.
Nimic din ce speram.
Nyberg spune ca gloanțele au fost sigur trase cu amortizor.
Presa e călare pe noi, Kurt. Omorârea copiilor e peste tot.
Lisa a intrat în panică. Vrea întăriri.
O aduci pe Isa înapoi? Avem nevoie de tine aici.
Dacă Isa are ceva pentru noi, numai aici îmi va spune.
Trebuie să rezistați.
- Kurt! - Rămân cu Isa.
Ne-am separat.
Afară de toți ceilalți.
Asta era ideea.
Toată lumea e obsedată să fie grozavă
N-am vrut să fim grozavi. Ne-grozavii.
Toți au crezut că suntem tocilari, grozav, asta voiam.
Dar nimeni n-a știut unde aveați petrecerile?
- Ți-am spus deja. - Ok.
Cum i-ai organizat. A fost un text sau e-mail?
Nu, Doamne. Asta e de departe prea tare.
Adică, scuză-mă, cât de ne-grozav e asta?
Le-am trimis fiecăruia, prin poștă.
Adică, imaginează-ți.
Ei bine, e drăguț.
Tocmai arată cât de ne-grozavă ești.
- Am crezut că a fost bine. - Nu. E bine când nu sunt grozavă.
Cu tine... e tragic.
Celălalt detectiv știa de asta?
Nu știu. Nu, nu cred.
Svedberg a fost distractiv, nu-i așa?
De ce?
Nu cred ca întâlnești des un polițist gay.
Gay?
Dar nu era gay.
Conform vărului sau, tocmai s-a despărțit de o femeie.
- Cea din poză? - Ce poză?
Mi-a arata o poză pe care o avea în portofel.
Ea era?
Da, cred că da.
- Ce voia să știe? - Dacă o cunoșteam.
și o cunoști? Ți-a spus de ce vrea să știe?
Doar mi-a arătat-o, atât.
Destul, te rog.
Sunt obosită.
Deci Svedberg a vorbit cu Isa.
I-a arătat Isei poza lui Louise. Voia să știe dacă o cunoaște.
Femeia asta se conturează mai bine. Câți oameni...
- Wallander! - Isa?
Isa!
Isa! Isa.
Vreau niște apă, te rog și o Coca.
Nu, nu Coca.
și ceva de mâncare...
Omletă.
O să fiu, în spate.
Am crezut ca polițiștii ar tebui să fie mai tineri.
De unde știi că sunt polițist?
Am fost căsătorită cu unul. Îi pot mirosi.
și ți-am văzut legitimația când ai plătit.
Unde-i acum? Soțul tău.
Am terminat. Cu ani în urmă.
Tu?
Nu știu de ce o mai port.
Speranța.
Trăiești alături de oameni. În viețile lor.
Ce știm... unul de celălalt?
Oricare dintre noi.
Sunt Anna.
Kurt.
Ar trebui să te odihnești.
E o cameră în spate. O poți folosi, dacă vrei.
șoptește-mi cuvinte.
În formă de golf.
Adapostește-mi dragostea
De vânt și ploaie...
Tocmai am auzit la radio despre fata de pe insulă...
și despre polițistul care a găsit-o.
De ce nu m-a ucis pe mine?
Poate nu a realizat că ești acolo.
- L-am condus acolo. - Nu l-ai condus acolo.
Tipii din Norrköping spun
că barca pe care a furat-o dispăruse înaintea sosirii tale.
Nu te poți învinovăți. Era după Isa, ca și tine.
Se pare că avem o identificare pozitivă a Louisei - Copenhaga.
- Copenhaga? - Da.
Am dat poza presei daneze. Am crezut că asta vrei.
Avem câteva locații care se potrivesc.
Prima: un tip care crede că a văzut-o într-un bar lângă gara centrală.
A doua: un șofer de taxi.
Te rog, Doamne, lasă-ne puțin.
Nu, n-o să dureze mult.
Wallander? Au inconjurat-o.
E înăuntru de vreo jumătate de oră.
Louise.
Da?
Kurt Wallander, Poliția Ystad.
- Pot să-ți ofer o băutură? - Sigur.
Încă unul din ăsta și un pahar de apă, te rog.
Trebuie să mă duc la toaletă.
Hei, asta-i pentru femei.
Înălțime medie, blondă, costum cu pantaloni.
N-a putut să ajungă departe.
"El" nu "ea".
Așa a ieșit. Louise este bărbat.
și-a șters machiajul la toaletă, a scos peruca,
și-a aranjat hainele, a ieșit ca bărbat.
Atunci sigur l-ai zărit ieșind din toaletă?
Adică, dacă urmăreai...
Svedberg umbla cu un travestit.
Drăguț.
Fantastic.
Mulțumesc. și acum întoarce-te.
Da, asta-i. Stați așa. Fabulos.
Răspund eu.
Poliția Ystad, Martinsson.
Poftim?
9 mm cu amortizor.
El e, fără dubiu.
Nimeni n-a văzut nimic.
A fost un accident, nu-i așa?
Ce? Trei focuri de aproape?
Nu, faptula că el a fost aici, când cuplul era aici - a știut.
știe că suntem pe urmele lui, de la club.
Nu se poate opri.
Cu cât ajungem mai aproape de el cu atât mai mult vrea să ne intărâte.
Sau să te intărâte pe tine.
- Da, ar fi grozav. - Bine atunci.
În regulă, ținem legătura. Mulțumesc.
Ce știm despre fotograf?
Se numește Rolf Haag. Are un studio în Surbrunnen.
Trebuie să aflăm dacă a spus cuiva unde se va află.
- Haide, trebuie să plecăm! - Da, mă duc.
Astea-s singurele fotografii făcute.
Căsătoriți pentru două ore.
Nimeni din cei cu care am vorbit nu știa unde vor merge pentru poze.
Era un mic cadou pentru ei înșiși.
A fost... un fel de loc privat
pe care l-au vrut marcat în ziua nunții.
Cumva special.
Da, da.
Cumva... secret.
- I-am găsit asistenta. - A cui?
- A fotografului. - Bine.
Bine, s-o aducem în ASAP.
Ne spui că nu știai locația pentru poze?
Nu. Au spus că-i vor spune lui Rolf când vor trimite plata.
- Prin poștă? - Am văzut cec-ul.
Rolf a fost singura persoană care știa locația?
Au spus că vor momentul lor particular.
Rolf a spus că au fost insistenți. Au vrut să țină secret.
Este cineva care intră în viețile altor oameni,
fără ca ei să știe.
Ajunge în spatele măștilor, ajunge în spatele secretelor lor.
Toată treaba asta e o adunătură de secrete.
Această travestire și costumele.
Cuplul de pe plajă, copii în pădure și Louise.
Cel mai mare secret al sorții.
Cît a știut Svedberg?
Cred că toate astea sunt din cauza lui Svedberg.
E îndrăgostit de tipul ăsta, travestitul, Louise.
E rușinat. Vrea să termine relația.
Louise îl urăște pentru asta, vrea răzbunare.
și execută șapte oameni nevinovați?
E un psihopat. știm asta.
Îi știm secretul acum. Cum l-a știut pe al lor?
Nimeni nu știa unde vor fi.
- În afară de ei. - În afară de ei.
Care-i următoarea lui mișcare?
Nu fuge, așa-i? Asta-i sigur.
E aproape ca și cum... vrea să se descopere acum,
dar trebuie să aleagă cum și când.
și cine.
Rămâne totuși o întrebare.
De ce nu te-a ucis?
Poștașul
Du-te la studioul fotografului.
Vreau scrisoarea cuplului căsătorit și vreau plicul în care a sosit.
Cum să-l găsesc..?
Nu-mi pasa dacă-ți bagi nasul în toate pubelele din Sklrby să le găsești.
Poștașul?
O slujbă invizibilă. Nimeni nu-i atent la postaș.
Crede că e doar un poștaș. Poate merge unde vrea.
Opt? Ai doar opt postași care lucrează cu tine?
Nu, dar ai vorbit de cei din afara orașului. Sklrby, Surbrunnen...
- Postașii de țară? - Da.
Acești opt, am nevoie de numele lor.
Ai poze cu ei?
Da.
Avem o broșura informativă.
Simțiți-vă în siguranță cu Posta.
Nu.
Dar aici? La oficiul de sortare?
Câți oameni de aici ar fi putut mânui această scrisoare?
Postașii de țară își sortează singuri marfa zonă cu zonă.
Bună, tată.
Tată, chiar puți.
- Când te-ai întors? - De vreo două ore.
Am... auzit despre fată.
Tu ești cel care a fost cu ea?
Mi-a fost dor de tine.
Tată, am fost plecată trei zile.
Ți-am trimis chiar și o vedere.
N-ai fost acasă, așa-i?
- Te știa. - Cine?
Isa. Isa, fata care...
Te știa când ai fost copil... la școală. Nu ai cunoscut-o.
Ea... a spus, știi... A spus că erai grozavă,
a spus că ei toți credeau că ești grozavă.
Tată...
Sunt un tată de rahat - am stabilit asta.
Dar sunt așa mândru de tine.
Sunt așa bucuros că încă exiști.
Îmi pare rău iubito. Ar trebui...
Ești sigur că te simți bine?
Cel puțin, lasă-mă să-ți aduc o cămașă curata.
Nu poți umbla hohotind și arătând ca un sado împuțit.
Ăsta-i un rahat, tată, da?
- Ok? - Da.
Cămașă curată. În regulă.
Tocmai au trimis asta de la ziar.
Prima ediție de mâine.
Mama lui Astrid, Eva Hillstrom acuzandu-te de neglijența poliției.
Poate că are dreptate.
Am procurorul pe capul meu.
Primește presiune de sus de tot. Vor să recrutez mai mulți oameni
- Cred că suntem aproape. - Poștașul?
Vreau să verific cluburile din nou
și Martinsson să caute scrisoarea cuplului.
Acum simțim lipsa lui Svedberg.
Trebuie să aducem întăriri atunci. Să-i aducem în ajutor.
Dacă nu ai fisurat asta, atunci... Kurt?
- Dati-mi-l pe tipul de la oficiul poștal. Acum!
Ajutoare?
Sigur. Avem vreo doi care se alătură temporar.
Cine sunt?
Una e o femeie, Lene Stivell.
A fost permanent. A luat jumătate de normă, are un copil.
și celălalt? Celălalt e un tip.
Bine.
Trebuie să aflăm unde a lucrat.
- E foarte important. - Stai puțin.
A fost ajutor în Surbrunnen.
Studioul fotografului.
Cred că a lucrad și în oraș. Pot afla.
Nu fă nimic, doar ascultă. O să-ți trimit pe mail o poză.
E un pic cam grosolană. Vezi dacă recunoști persoana.
Ne-o trimiți înapoi.
Imediat, înțelegi?
Doamne, a trebuit să caut prin rahat plicul ăsta.
Da?
Pot vorbi cu Kurt Wallander?
O secundă.
- E pentru tine. - Nu acum.
Mi-e teamă că nu poate veni la telefon acum.
Sun de la oficiul poștal. E important.
Am niște informații pentru el.
Spune că e important. E cineva de la oficiul poștal.
Da?
Mulțumesc.
El e.
Probabil colectează chestiile astea de ani de zile.
- Viețile altora. - Secretele altora
Kurt?
E o vedere pentru tine aici. E de la Linda.
Cămașa.
Mi-aduce cămașa.
Isuse!
Las-o să plece.
Lasă-mi fata să plece.
Vrei să omori? Omoară-mă pe mine, nu-mi pasă.
Dar nu-mi atinge fata.
N-a făcut nimic.
Așa ca omoară-mă pe mine.
Te rog.
N-o să mă omori, nu-i așa?
Puteai să mă omori pe insulă.
Să omori, e prea ușor pentru tine, așa-i? Vrei ca durerea să fie pentru mine, nu?
Vrei ca eu...
Vrei ca eu să trăiesc cu asta, da?
De ce?
Kalle te-a iubit pe tine.
și tu nici nu l-ai văzut.
Am fost un nimic.
M-a respins de parcă eram contagios.
și atunci l-am făcut să mă vadă.
Acum...
nimeni n-o să mă vadă întrebând.
O să mă vezi...
pentru tot restul vieții tale.
Kurt! Lasă-te jos.
Mulțumesc.
- Ar trebui să bem ceva. - Da.
Subtitrarea: Dorula www.subtitrari-noi.ro